Inspireret af virkelige begivenheder
- De kommer. - Vi er ligeglade, Billy.
- Det kommer I til at fortryde. - Gør han det eller hvad?
Skynd dig, ellers siger jeg til mor og far, at du har pjækket.
- Lad os se dem. - Brunetter 20, blondiner 30 cent.
- Du kan få 40 cent. 50. - Jeg fik det bedste.
Hun har kjole på.
Lad mig se det.
Kom nu. Jeg har betalt for det.
- Betal. - Det er alt, hvad jeg har.
- Interesseret? Begge sider. - Ja.
Mark! Billy! Skole. Nu.
336, 337, 338, 339...
Det er din tur.
Debbie!
Gå nu normalt!
Gør det, der føles rigtigt, så kan det ikke gå galt.
Hvad sker der, hvis du når 5000?
Det ved jeg ikke. Noget frygteligt.
Smith Tæpperens
Er du sikker?
Se, skat. Der er mange, du kan lege med her. Ikke?
- Velkommen til middelklassen, mor. - Tak.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Skal du rense tæpper? - Vi flytter ind i West Virginia, hr.
Hvis I har brug for hjælp med at bære noget -
- så hjælper Mowbrays elevatorfører jer, hvis I giver ham lidt for det.
Jeg har alle de muskler, jeg har brug for.
- Jeg går i gang med at tømme vognen. - Hjælper du ikke far?
Du skal i skole. Dine veninder går nu.
- Kom så. - 347.
Vent på mig! 348, 349.
Hun ligner sin mor mere og mere.
Din tur.
1, 2, 3, 4.
Boks som mesteren.
Okay. Vi må hellere gå hen og hjælpe mor, før hun ser os.
Du skal ikke være bange for nogle gamle damer, mester. Slip mig nu.
Hold jer fra Mowbray-tvillingerne. De vil være i fred.
Hvor gammel er du? Fem.
- Hvad vil du være? - Mor siger, jeg skal på college.
Han hedder Troy, men vi kalder ham mester, for han bliver verdensmester.
Hvad med ham Floyd Patterson?
Jeg foretrækker Cassius Clay.
Flyt hellere din vogn. Man må ikke parkere så tæt på et busstoppested.
- Jeg forstår. - Hvad har vi gjort forkert?
Glem det, mester. Nu hjælper vi mor med at pakke ud.
Ja, det er rigtigt. Nu begynder det sjove.
Forkæl dig selv. Man skal kunne trække vejret frit.
- Hvorfor er du ikke på arbejde? - Hvorfor er du ikke i skole?
Jeg spurgte først.
Chokoladesmåkager, hr.?
Tror du, jeg vil have chokolade? Spiser du kun vanilje?
- Nej. - Nemlig. Så hvorfor spørger du?
Hende, der sælger flest, får en medalje.
2010, 2011, 2012, 2013...
- Hvorfor ringede du ikke på, Debbie? - Musikken var for høj.
- Undskyld. - Vil du med til min fødselsdag?
Der er ikke noget, jeg hellere vil.
Har du selv lavet den? Den er flot.
Følg mig hen til bilen.
Hvad ønsker du dig allermest i år?
Måske kommer hun i år, skat. Det ved man jo aldrig, vel?
Hvad hvis hun ikke kan genkende mig?
Dit ansigt glemmer man aldrig. Jeg har en idé. Hold den.
Sådan her. Sikke et sødt smil.
Perfekt.
Solsorte, solsorte på ledningen der. Hvad sidder I og ser?
Vi sidder bare, til vi har fået nok, så flyver vi væk i samlet flok.
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 -
- 9, 10, 11...
Vi må ikke komme til din fødselsdag.
Hvorfor ikke?
Mine forældre siger, at din mor kom i helvede for det, hun gjorde.
Hun har ikke gjort noget.
De siger, at dine bedsteforældre lyver for at få forsikringspengene.
Vil du sjippe med os?
Det kan jeg ikke. Jeg skal gemme nogle skridt til senere.
Kitty! Er det i aften, du bliver min kæreste?
- Jeg er optaget. - Du burde få dig en mand.
Jeg kan ikke få en mand, for jeg vil altid tjene mere end ham.
Det er svært at finde arbejde for tiden. Hvad så med en middag?
Jeg har nattevagt, og hun skal ud.
Farvel, Sam. Farvel. Vi ses i morgen.
- Lån mig en cigaret, Billy. - En? 15 cent.
- Du får dem i morgen. - 20 cent.
Ja ja.
- Du får 20 cent sidst på ugen. - Tak.
- Børn fra Mowbray mangler ikke penge. - Jeg forbereder mig på, at de kommer.
Det sker ikke her. Der er for mange mennesker.
Hvis de kommer, så bliver det et øde sted.
- Jeg har set en ufo. - Er det sandt eller løgn?
Sandt.
De kommer ved fuldmåne.
Og når de lander, græder alle træerne blod.
Jeg så det sammen med min søn hjemme i Mexico.
- Hvor gammel er din søn? - På alder med dig.
- Må jeg lege med ham? - Nej.
- Hvorfor ikke? - Han er i Mexico.
Forlod du ham?
Kom her. Tag et hvilket som helst kort.
Du skal ikke vise mig det. Har du set på det?
- Ja. - Okay, stik det ind igen.
- Det var det her. - Nej.
Det var for sjov. Her er det.
- Nej. - Okay. Smut ud og leg.
2630, 2631, 2632.
2641, 2642, 2643.
2644...
Simon siger: Hop op på kassen.
Jeg er klar. Er du?
Er du klar? Okay?
Simon siger: Hop ned og drej rundt.
Rør ved din næse.
Simon siger: Rør ved din næse.
Simon siger: Drej rundt.
Stop. Stop.
Simon siger: Bliv ved med at dreje rundt.
Stop! Godt! Simon siger: Stop.
Simon siger: Kys din dukke. Simon siger: Klø dig på maven.
Ræk mig tæppet, mester.
Mester!
Simon siger: Giv far tæppet.
- Læg det i stolen. - Simon...
Archibald Smith, din far, siger: Læg det i stolen.
Far...
Du skal sige "Simon siger".
Hvorfor skulle jeg gå på knæ, bare fordi Simon siger: Gå på knæ?
Behøver du være så hård ved ham? Det er bare en leg.
- Jeg har den, mor. - Det er køkkenting.
Ja, det går ikke, at jeg ser noget, jeg ikke må se, vel?
Simon siger: Hjælp far med madrasserne.
Kom her.
Du skal ikke afgive magt til nogen, uanset hvad de hedder.
Hvis du viser svaghedstegn, træder folk på dig. Smithisme.
2688.
2689.
2690.
3205, 3206, 3207...
Buick går hjem. Det må være spisetid.
- Okay. Samme samtale i morgen? - Ja, vi ses i morgen.
Hvordan har Gonzales det i dag?
- Godt. Tak, fordi De spørger. - Arbejder De hele natten?
- Jeg får fri kl. 4 om morgenen. - Det er godt.
Det er et job.
Det må være dejligt at kunne gøre det, man har lyst til i nattens stilhed.
Det kan være ligegyldigt, når man bor alene.
De er en god far, Gonzales. Vi andre kan ikke følge med.
- Pas godt på Dem selv. - I lige måde.
Saks.
Nå, der er du.
Hvor er Debbie?
Er det en af de dage?
Vi giver hende lige et kvarter, så spiser vi.
"13. marts 1944. De kan ikke lide mig. Det fortalte jeg mor.
Hun sagde, at det er min egen skyld, fordi jeg ikke gør nok for det.
I dag satte de ild til mit hår.
Bare de ville lade mig være. Bare alle ville lade mig være i fred.
I dag sagde jeg, jeg havde mavepine. Mor troede på det, og jeg blev hjemme.
Hun lavede suppe til mig. Det var dejligt.
Jeg vil ikke i skole i morgen. Jeg skulle i skole i dag.
Vi havde matematikprøve. Det gik udmærket.
Pigerne ville ikke lege med mig. De sagde, at jeg stadig var syg."
- Hvad laver du? - Kigger på far.
Han er ikke kommet hjem endnu. Har du leget i dit skoletøj igen?
Godt.
Det var din første streg.
- Klæd om. - Men jeg vil lege.
Anden streg.
Bare vent, til din far kommer hjem.
Han har været hjemme hele dagen. Hvad er der i vejen med ham?
Ja ja.
- Der er noget, jeg har tænkt over... - Gider du hjælpe mig med glasset?
Jeg lukkede det, og nu kan jeg ikke få det op.
Tak.
- Jeg tror, det er bedst for mig... - Fik du åbnet det?
- Jeg tror, det er bedst... - Brug kniven.
Tak.
Hanen har dryppet hele dagen. Jeg kan ikke lukke for den.
Ja, det har jeg prøvet.
Jeg ordner det i morgen.
Tag frakken af. Vi skal snart spise.
Ikke her.
Det er der ikke plads til. Fik du noget på dig?
Billy!
Fjerde streg.
Jeg ville bare vide, hvorfor han altid er derinde.
VELKOMMEN HJEM MOR
Det lyder, som om der er flyttet elefanter ind.
Hvorfor flyttede de andre?
De flyttede ikke. De døde.
- Hvorfor? - De var gamle.
Deres tid var kommet.
Naboen fandt dem, da lugten blev for slem.
Prøv at se mesteren! Han skal nok gøre os rige.
I skal ikke bokse ved bordet.
Godt.
Gider du sætte gardinerne op?
- Jeg har ondt i ryggen. - Kom nu.
Folk skal ikke kunne kigge ind.
- Ingen menneske kigger. - Intet menneske.
Du er noget særligt, skat. Ved du godt det?
Du kan gøre og blive, lige hvad du vil.
Man behøver ikke en uddannelse for at forstå, hvordan verden hænger sammen.
Man skal være hård. Vis mig hård.
Vis mig hård. Vis mig musklerne. Ja, hård.
- Hold nu op. - Okay.
Hvorfor dækker du dit glas?
Du skal ikke have øl i aften.
- Mus! - Kom her, Troy!
- Den er ikke død. - Gør noget.
- Lad den være. Måske smitter den. - Du skulle ikke bare sige noget.
Har du været ovre ved Tudor-husene igen?
Det er bare lidt læbestift.
- Kom her. - Er det ikke synd at lade den lide?
- Lad den være. Den dør af sig selv. - Vi må købe nogle bedre fælder.
De var gode nok til Harlem-rotter, så de er gode nok til Queens-mus.
Den græder. Må jeg slippe den fri?
Man skal altid gøre det rigtige, også selv om det er svært. Hvad laver du?
- Lærer ham det, du lige sagde. - Han er for lille. Gør det selv.
Du overbeskytter ham. Han er gammel nok. Han er en hård lille dreng.
Hold så op.
Hold dig for øjnene og ørerne.
Glædelig næsten-fødselsdag.
Skål.
Kommer dine veninder i morgen?
Ja, mormor.
Det gør Kitty også.
Synes du ikke, det er bedst, at det bare er dig og dine veninder?
Kitty er min veninde.
Mor skal møde hende.
Du kan ikke opdigte ting og så regne med, at de sker.
Det er du for gammel til.
Vent.
Fik jeg sagt, at mor ringede til mig? Hun sagde -
- at hun har købt en flybillet. Hun kommer.
Er det rigtigt?
Det sagde hun.
Vi takker dig, Gud, for maden og den, der tilberedte den.
Vi beder dig velsigne den, så den kan nære vores kroppe i Jesu navn. Amen.
Amen.
Jeg er en uartig dreng. Tal ikke til mig.
Drengene er ved at blive for store til at dele værelse.
Jeg ved ikke, om det er det rette tidspunkt.
Snart har vi to teenagedrenge boende her.
Det skader ikke at kigge på den.
Den er meget stor.
Vi kunne holde middagsselskaber.
Vi må gøre noget ved lugten. Det er uhygiejnisk.
- De burde bo på et hjem. - Nej, jeg mener...
Jeg prøvede at sige det før.
Bare jeg havde en bedre forklaring...
Huset brænder!
Vi dør!
Brand!
- Hvad mon naboerne tænker? - Snak med ham, så holder han op.
- Han har sit skilt på. - Din mor har ret.
Regler skal overholdes.
Skat, du kan ikke spille musik nu.
Da jeg var ung, dansede vi hele natten. Der blev aldrig klaget.
Alle havde det sjovt.
Du er for ung. Men det var skønt.
- Sådan er det ikke længere. - Er jeg ikke sjov at være sammen med?
Nej, jeg mener ikke dig, mor. Du er mit liv. Det er bare noget andet nu.
Før kunne jeg spille musik, når jeg havde lyst til det.
- Hun kan lide det. - Kan hun?
Ja.
En dag danser hun sammen med os.
Du skal ikke bekymre dig om min musik.
Der er larm ovenpå og ved siden af.
Speedy Gonzales, tag nu hjem!
Bølgede så kækt?
Og raketternes røde lys
de eksploderende bomber i luften.
De hjernevasker mig, når jeg sover.
Debbies veninder holder pyjamasfest uden hende.
Hun skal alligevel i skole i morgen.
Bare hun var mere normal over for pigerne.
- Hvem ringer så sent? - Forkert nummer. Lad den ringe.
- Florel Bernstein. - Banke, banke på.
Undskyld? Hvem er det?
Nej, du skal sige: Hvem der?
Udmærket. Hvem der?
Ikke seks millioner jøder.
Nu er det nok! Jeg ringer til politiet. Og denne gang mener jeg det.
Undskyld.
Hej, det er mig. Jeg sagde jo, at jeg ville ringe igen.
Naturligvis er det sent. Vi er natteravne.
Det må du selv om.
Jamen så godnat.
Kommer du herhen eller hvad?
Det er da løgn.
Hvad siger du til det?
Er det dig, skat?
IKKE DØD. HJÆLP MIG.
Mor?
- Mor skal sove. Babyen sparker. - Jeg vil sove i mors seng.
Du har dit eget værelse med en seng til en stor dreng. Hvad laver du?
Hvad er det?
- Jeg kan ikke få Evas æble ned. - Hvorfor ikke?
- Kvinder. Man kan ikke stole på dem. - Hvorfor ikke?
De laver altid om på det hele. Hvem tror du, der ville flytte herhen?
- Mor? - Ja, det var mor.
- Sådan. - Jeg vil sove i mors seng.
Nu skal du se.
Du skal rydde op. I morgen må du samle dit legetøj sammen.
Var det dem, der boede her?
Typisk.
Næh, nej, mester.
Det var bedre.
Okay. Se på mesteren.
Mesteren passer på dig. Bliv ved med at kigge. Mesteren våger over dig.
Gud har ikke tid til alle folks bønner, men mesteren...
Når man beder til mesteren, lytter han.
Bliv ved med at se på ham. Okay?
Bare kig på mesteren. Sov godt.
- Hvor har du de småkager fra? - Fra tidligere.
Hvorfor kommer du ikke i seng igen?
De sagde, jeg ville få en bøde, hvis jeg parkerede ved busstoppestedet.
Det gælder åbenbart ikke for dem. Jeg rørte knap nok den gule streg.
Ham der holder lige foran stoppestedet.
Måske er der andre regler om natten.
Eller også laver de reglerne hen ad vejen. Hvis du forstår?
- Hvad var det? - Det var bare toget.
Du var der ikke, da den gamle jøde ydmygede mig foran min egen søn.
- Glem det, skat. - Du hører ikke efter.
De griner ad os.
- Hvordan det? - Men jeg smiler alligevel.
Jeg er bare en...
... kedelig, jævn -
- middelklasseneger -
- en godmodig boy foran de hvide. Se.
Hold så op. Jeg skulle have lyttet til min far og være flyttet hjem.
Hold så op. De kan se os.
- Hvad er der? - Jeg hørte lyde.
Der er altid lyde.
Det var ikke den slags lyde.
Negrene er vågne.
Det kom udefra.
- Det er de Mowbray-drenge igen. - Dem skal du ikke tage dig af.
- Nogen af vores? - Nej, ikke denne gang.
Jeg kan ikke sove. Jeg laver kagen.
Er det maven?
Der står Imodium på øverste hylde.
Kommer du i seng?
- Klokken er mange. Kommer du i seng? - Ja. Var der noget andet?
Billy er stadig vågen. Han har én streg tilbage.
Jeg tager en snak med ham.
- Jeg kan ikke finde dem med Hannah. - Jeg har smidt dem ud.
Hvor kunne du gøre det? Jeg ville vise dem til Debbies fødselsdag.
Kan du huske, da vi gav Hannah det dukkehus?
- Det var en god tid. - Alting ordner sig.
Vi skal bare give det tid.
- Der er en, der jagter en kvinde. - Ikke så højt. Folk sover.
- Se. Det er ikke løgn. - Gonzales tager sig af det.
- Kom. Det er lige udenfor. - Hold så op.
Hold op. Hvis du vil hjælpe -
- så lys, mens jeg ordner vandhanen.
- Debbie? Hvad laver du? - Hun er kommet for at hente mig.
- Hvem er kommet for at hente dig? - Mor.
Det var en drøm. Gå i seng igen. Jeg sidder hos dig, til du sover.
- Jeg så hende. - Nej, nej. Kom så.
- 3651. - Debbie. Tag det nu roligt.
Jeg så hende. Det passer! Hun er derude! Hun har brug for mig!
- Det var et mareridt. - Hvorfor tror I aldrig på mig?
- Jeg så hende! - Nu skal du holde op!
- Mor! - Stop! Du er lige så skør som hende.
3660, 3661.
Mor!
Luk mig ud! Mor!
Mor!
Hjælp!
Nu lægger jeg mig til at sove.
Beskyt mig, mester, når jeg sover. Hvis jeg dør, før jeg vågner -
- beder jeg til, at mesteren fører min sjæl hjem.
Mester, velsign min familie og mine naboer. Amen.
3999, 4000, 4001...
Hvis du ikke falder ned med det samme, holder vi ikke din fødselsdag.
Hun er ked af det. Det der hjælper ikke.
Jeg kan ikke snakke med hende, når hun er sådan.
Skat? Det er bare mig. Mormor er gået.
Alt er bedre i morgen. Det lover jeg.
Alle dine veninder kommer. Og du har ret.
Mor kommer.
Så læg dig nu til at sove.
Når du vågner, er det blevet i morgen, og så er mor der.
10, 11 -
- 12, 13, 14...
15, 16, 17, 18...
19, 20, 21, 22...
- 33, 34... - Vi burde ikke se på.
- Hvis vi kan se det, kan de også. - Det må se værre ud, end det er.
- Nu kommer jeg ind. - 4500, 4501.
4502, 4503, 4504, 4505.
Undskyld. Jeg skulle ikke have skubbet til dig.
Det er okay. Kom her.
Troy?
- Hun græder! - Det er bare nogle fulde mennesker.
Lys herhen. Længere ned.
Du kan ikke gå ud sådan der.
Kan du se, skat? Der er ikke nogen.
Der er nogen derude.
- Det kan ikke være normalt. - Hvad er normalt?
- Hallo? - Vær stille.
- Hallo? - Mester!
Debbie? Det er okay. Du kan få lov til at slikke skeen.
Jeg laver mors yndlingskage. Chokoladekage med kirsebær.
Hun opfører sig mere og mere som Hannah.
Hun kommer, når hun er klar til det.
Simon siger: Kom ind igen.
Det er os, der skal være bange for dem.
Hvis jeg opførte mig som dem, ville jeg sidde i fængsel eller være død.
Det er Bob Cunningham. Må jeg få politiet?
Øjeblik.
- Der er optaget. Vil De vente? - Ja tak.
Jeg kan ikke høre noget. Hvor mange skridt havde hun tilbage?
- Aner det ikke. - Nok til at komme hjem?
Jeg ved det ikke. Lad være...
- Hun er der ikke. - Hun er der altid.
Det er derfor, jeg ikke kan lide de lege, du leger med Debbie.
- Hun er fanget i en drømmeverden. - Du vil ikke engang sige hendes navn.
Det ændrer ikke noget at sige hendes navn.
- Hun ville ikke skade sig selv. - Jeg kigger ud.
- Hvis hun går ud, henter jeg hende. - Godt.
Vil du sove hos mor?
Er det ikke forkert at lade hende lide?
Jo, når folk lider, ringer vi til politiet.
Politiet er her for at beskytte os.
Din verden er rar. Gaderne er belagt med guld. Pengene gror på træerne.
- Du er en idiot. - Det skal du ikke sige foran min søn.
Derhjemme ville ingen ringe efter ordensmagten.
Alle er ligeglade med, hvad der sker nord for 150. Street.
Første overlevelsesregel: Bland dig udenom. Smithisme.
- Hvor gjorde jeg af telefonen? - Når de kommer og banker på døren...
Jeg er den eneste sorte mand her.
- Far skal ikke i fængsel, vel? - Nej.
Far lyver.
Jeg har ikke skabt verden. Jeg lever bare i den.
- Jeg prøver at give ham gode værdier. - Og meget mere.
- Hvad mener du med det? - Vil du se beviset?
Hvor er den? Hvor er den?!
... 4092, 4093, 4094, 4095, 4096, 4097, 4098.
Du skal ikke spille uskyldig. Glasset. Troy-glasset. Glasset med penge i.
- Er du blevet stum? - Det er til hans skolegang.
Hvad skulle det nytte? Du overbeskytter ham. Han skal være hård.
Ellers har han ikke en chance.
- Archie, der er social støtte. - Hvad? Hjælp? Velgørenhed?
- Tiggeri? - Det er ikke tiden til at være stolt.
Læs avisen. Når samfundet er sygt, får de uskyldige skylden. Smithisme.
Man behøver ikke en uddannelse for at lære at overleve.
- Hvorfor gemmer du glasset for mig? - Troy skal have et bedre liv.
- Er vores liv ikke godt nok? - Nej, det er det ikke.
- Er det ikke? - Nej.
- Du lader mig ikke være hans mor. - Jo.
- Han er min baby. - Han er ikke en baby.
Han er en mand. Du er nødt til at forstå, at han skal lære at overleve.
- Du ved, hvad der venter ham derude. - Nej.
Nej. Det er derfor, jeg skal lære ham op. Du overbeskytter ham!
- Du råber. Han er lige derinde! - Så kan han høre, hvad jeg siger.
- Han er bange for dig, Archie! - Min søn elsker og respekterer mig!
- Hold mund! - Du skal ikke sige hold mund til mig!
Jeg lærer ham at overleve. Du giver ham idéer, der ikke kan lade sig gøre!
Jeg kan ikke det her.
Hvad kan du ikke?
Kælling.
1, 2, 3, 4, 5...
6, 7, 8, 9, 10, 11 -
- 12.
Er det ikke utroligt? 12 år.
Det er de Mowbray-unger igen. De vil gøre os bange, så de kan grine ad os.
Stop!
Hvordan vil du forklare, at Debbie ikke er her?
Hvis du ringer til dem, tager de hende fra os.
Lad den pige være!
- Hold mund. Du vækker din mor. - Men, far, hun har brug for hjælp.
Ingen har bedt dig om at blande dig. Gå så i seng.
Det var hans sidste streg.
1, 2, 3, 4 -
- 5, 6...
17, 18 -
- 19, 20.
4980, 4981...
4983, 4984.
4985.
4986.
4987.
4993, 4994.
4995, 4996.
4997, 4998.
4999.
Mor!
Hjælp. Hjælp mig, Sam.
Nej!
Hold op.
Det er din nabo, Sam.
Du må undskylde, at jeg spillede så højt før.
Kitty er blevet slået. Hun har brug for hjælp.
Jeg har ikke noget med det at gøre. Ringer du ikke til politiet?
Det er bedst, hvis du ringer. Jeg er ikke så god til det med politiet.
De stiller for mange spørgsmål. Gør du det ikke?
Okay.
- Hvor er mor? - Glem hende. Du er sammen med mig.
Kom så.
Kæmp for dine rettigheder. Hold tempo. Stå fast på din ret. Gør en forskel.
Jeg kan ikke mærke det. Hård, hård, hård.
Hurtigere, hurtigere, hurtigere! Simon siger: Hop op på din far.
Hvad har jeg sagt til dig? Hvis du stoler på andre, falder du. Smithisme.
Rejs dig op.
Gentag efter mig: Jeg er en mand.
Okay, se på mig.
Se på mig, Troy. Se på mig.
Sig: Jeg er en mand. Jeg er en mand.
Giv mig den. Min far var hård, men han lærte mig om livet.
Du vil forstå det, når du selv får en søn.
Vær sød at hente noget mere.
Første streg.
- De hader mig begge to. - Men de lægger mærke til dig.
Jeg vil ikke være som dem, når jeg bliver stor.
Du hader mig ikke, vel?
Naturligvis ikke. Du er min bror. Jeg elsker dig. Læg dig til at sove.
"37 så et mord men tilkaldte ikke politiet"
New York Times, 27. marts 1964
Danske tekster: Niels Jacobsen Dansk Video Tekst